- Óda na smrť -
Titulky preložilo Škaredé Káčatko
- Druhá Epizóda -
Už ste sa upokojili?
Áno.
Pán Kim, ste zranený, však?
Som v poriadku.
Neklamte. Zbili vás.
Už sme tu. Bývam v tomto dome.
To si ty, Shim Deok?
Áno, otec.
Prepáčte, nečakali sme vás, takže vás nemáme čím pohostiť.
Okrem toho...
Čo to máte na tvári?
Je to iba škrabanec. Nemusíš sa báť!
Nevyzerá to ako škrabanec...
Pane, prepáčte, ale čo máte s mojou sestrou?
My sme...
Ki Seong, ešte stále si nevieš zahryznúť do jazyka?!
Prepáčte, môj brat je ešte dieťa.
Poď sem!
No tak, nezaujíma ťa to? Mami a čo ty?!
Nechám vás osamote.
Vaši súrodenci sú veľmi milí.
A vaši rodičia sú dobrosrdeční a veľmi pohostinní.
Sú to moje piliere zeme.
Keď dokončím štúdium, plánujem sa k nim vrátiť.
Život v Tokiu musel byť pre vás ťažký.
Keďže nie ste bohatí...
Prepáčte.
To isté, môžem povedať aj o vás.
Nemáte plné vrecká, no skoro všetko dávate na svoje divadlo.
Počkajte...
Chcela by som s vami niekam ísť.
Keď sa budete cítiť lepšie, venovali by ste mi chvíľku svojho času?
Nedokážem si predstaviť samu seba v tom klobúku.
Bola by som chodiaca reklama dnešnej modernej módy.
Pripadá mi to trápne.
A tie klobúky nie sú až také pekné...
No... Mne sa tie klobúky páčia.
Naozaj?
Som na niečo veľmi zvedavá...
Týka sa to tej básne, ktorú som našla vo vašej izbe.
Jej autorom bol nejaký, Soo San.
Kto je to?
Je to meno, pod ktorým píšem svoje diela.
Moje umelecké meno je Soo Sun!
Kim Soo San a Yoon Soo Sun.
Máme toho veľa spoločného.
- GYEONGSEONGSKÝ OBCHOD S PLATŇAMI -
"Vlny Dunaja" od Ivanoviča.
Je to moja najobľúbenejšia pieseň.
Je nádherná.
Okrem toho, kam ste to so mnou chceli ísť?
Väčšinu svojho času spievam v malej triede
a preto som nervózna z vystupovania pred veľkým obecenstvom.
No na druhej strane....
Na druhej strane mi spev na javisku dodáva silu.
Vždy to vo mne prebudí pálivú iskru.
Chcem byť najlepšou sopranistkou v celom Joseone.
Chcem spievať na veľkom javisku
a chcem, aby sa ľudia započúvali do môjho hlasu.
Vždy to bolo mojím snom.
Ak...
Ak sa mi naskytne príležitosť vystupovať na javisku,
prídete sa na mňa pozrieť?
Pomohli by ste mi s trémou,
aby to predstavenie prebehlo tak, ako má?
Pravdaže.
Poďme.
Zavolala som vás sem, takže večera je na mňa!
Poďme.
Celý čas som hovorila iba o sebe, no nespýtala som sa vás na váš sen.
Aký je váš sen?
Neviem... Nad niečim takým som nikdy nepremýšľal.
Každý predsa o niečom sníva.
Čo vás vie potešiť?
Zamyslite sa nad tým, čo vám dokáže vyčariť úsmev na tvári.
Takú radosť pociťujem pri písaní,
alebo keď niekto číta moje diela.
Chcel by som do smrti písať.
- To je všetko. - Nič vám v tom nebráni.
Ak ste dopili, poďme. Musíme ešte niekam ísť.
Mala by som to hodiť ďalej...
Čo to robíte? Má to byť nejaký zlý vtip?
Takto sa na to ide...
Kto to bol?!
Hej, vy dvaja!
Stojte!
Vy dvaja, stojte!
- Myslím si, že išli tadiaľ! - Poďme!
Stojte! Neutekajte!
Stojte!
Mali by sme už ísť.
- ELEKTRIČKA DO NAMDAEMUNU -
Inak...
Keďže sme rovesníci, čo keby sme si začali tykať?
Rada by som vás volala vašim menom....
Neskôr...
Popravde, chcela by som vám niečo povedať.
Nechajte to tak...
Poviem vám to, keď sa vrátime do Tokia.
- Slečna Yoon. - Áno?
Pozval som všetkých do môjho domu v Mokpe.
Strávime tam noc, pred tým, než sa vrátime do Tokia.
Bol by som rád, keby ste prišli aj vy.
K vám domov?
Budem vás očakávať.
Už pôjdem...
Dobre.
Dovidenia.
Čo je na ňom také pekné?
- GYEONGSEONG -
Mešká.
Hej!
Urob si niečo s tými vlasmi.
Slečna Yoon! Tu sme!
Prepáčte, že ste na mňa museli čakať.
Dnes vyzeráte prekrásne!
Bože, ani neviete, koľko sme tu na vás čakali.
Prepáčte.
Poďme.
- Je tu príjemne čerstvý vzduch. - Súhlasím.
Myslela som si, že je Woo Jin chudobný študent, ktorý sa spolieha na štipendium.
Preboha, nie.
Woo Jin je synom najbohatšieho muža v Mokpe.
Toto miesto vyzerá, ako z nejakej rozprávkovej krajiny.
Úžasné.
Dobrý deň.
Toto sú moji priatelia.
Študujeme spoločne v Tokiu.
Mali by ste ísť pozdraviť otca...
Muž môj.
Poďte za mnou.
Dobre.
A teraz oficiálne otváram našu slávnosť na počesť ukončenia nášho posledného vystúpenia!
Potlesk!
Chcem na pódium pozvať Myeong Hui-ho....
Alebo radšej nie!
Najskôr si vypočujeme našu krásnu Shim Deok.
Privítajte ju s potleskom!
Hlasnejšie!
Shim Deok, zaspievajte nám, prosím.
Prepáčte, dnes ma škriabe v krku.
Spievali ste na každom vystúpení, takže vás chápem.
Shim Deok, čo keby ste si išli oddýchnuť?
Nan Pa, ukáž nám, čo je v tebe!
Pravdaže.
A čo keby si zahral pieseň,
ktorá sa zdala byť pre Woo Jina až príliš smutná?
Ah, tá pieseň!
Pravdaže.
Ďakujeme.
Bola to zábava.
Zaujíma ma, čo sa také stalo,
že musela slečna Yoon bez rozlúčky odísť a zanechať za sebou iba odkaz.
Som so istý, že mala na to dobrý dôvod.
Kedy sa vrátiš do Tokia?
Premýšľam, že tu ešte na pár dní zostanem.
Tak sa uvidíme v Tokiu.
Pravdaže.
Povedal som ti, aby si nevyvádzal žiadne hlúposti,
no ty sa flákaš po krajine s tými bláznami a šíriš tie nezmysli!
Žiješ, ako nejaký hlupák.
Prepáč.
Woo Jin.
Si môj najstarší syn
a dedič nášho rodinného podniku.
Zapíš si to za uši!
Prestaň sa hrať na spisovateľa a nejakého národného hrdinu!
Mysli na to, že jedného dňa prevezmeš náš rodinný podnik.
Áno, otec.
- SANGJIJEONG -
Woo Jin.
Bola som zaneprázdnená,
takže som nemala čas odovzdať tento klobúk vašej priateľke,
ktorá včera večer odišla.
Dám jej ho, keď sa vrátim do Tokia.
Muž môj...
Ste doma po veľmi dlhej dobe,
takže vás prosím, aby ste sa vyhli aktivitám, ktoré váš otec nenávidí.
Váš otec si želá, aby ste sa po ukončení svojho štúdia
vrátili domov a prevzali rodinný podnik...
Keby sa dozvedel, že ste sa nevzdali písania,
určite by ho to veľmi sklamalo.
Nie...
Nie je to pre vás ťažké?
Nie je pre vás ťažké žiť život,
ktorý vám vaši rodičia naplánovali?
Ani raz...
Ani raz som si nepomyslela, že je tento život ťažký.
Už ubehli štyri mesiace, však?
Naozaj?
Ja...
O dva dni sa vraciam do Joseonu.
Boli sme spolu na turné,
takže by bolo odo mňa hrubé, keby som sa neprišla rozlúčiť.
Ahá...
Ďakujem...
Ďakujem, že ste ma pozvali k sebe domov.
Noviny!
Takeo Arishima spáchal samovraždu so svojou milenkou!
Noviny!
Takeo Arishima spáchal samovraždu so svojou milenkou!
Noviny!
Ak im zakázaná láska spôsobovala takú bolesť,
mohli sa kedykoľvek rozísť.
Prečo niekto zachádza až tak ďaleko?
Asi sa báli odlúčenia,
ktoré by muselo nastať, keby sa chceli vrátiť do každodenného života.
No, každý raz predsa zabudneme.
Prajem vám veľa šťastia, pán Kim.
Nápodobne, slečna Yoon.
- O PÄŤ ROKOV NESKÔR -
- SANGSEONG -
DONGJIN ILBO
Áno?
Toto sú dnešné noviny.
- Ďakujem. - Nemáte zač.
- SPEVÁČKA YOON SHIM DEOK MÁ VYSTÚPIŤ V DANSUNGSE -
Ak sa mi naskytne príležitosť
vystupovať na javisku,
prídete sa na mňa pozrieť?
Shim Deok.
Woo Jin?
Nie, to nemôže byť on.
- Pre Woo Jina -
- GYEONGSEONG OBCHOD S PLATŇAMI -
"Vlny Dunaja"
Woo Jin!
Si to ty, však?
Shim Deok.
Titulky preložilo Škaredé Káčatko
Mal si sa dobre?
Mohol by si mi venovať chvíľku svojho času?
Bude to iba chvíľka..
Poďme sa niekam porozprávať.
Mala by si sa ísť najskôr prezliecť.
Nechcem, aby si niekde zakopla.
Počula som, že si prevzal rodinný podnik.
Myeong Hui mi povedal,
že si taký zaneprázdnený,
že nemáš čas odpovedať ani na jeho listy.
V každom liste, ktorý mi pošle,
sa ma vždy pýta na tú istú vec.
"Woo Jin, ešte stále píšeš?"
Nemal som odvahu mu odpísať,
že namiesto písania literárnych diel
podpisujem nudné dokumenty a zmluvy.
Dnes si na tom javisku žiarila, ak hviezda.
Ďakujem, že si si spomenul na sľub,
ktorý si mi pred tým dal.
Vôbec si nevyzerala nervózne.
Nevyzeralo to tak, že potrebuješ moju pomoc.
Už som sa zbavila mojej trémy.
Ale...
Ale keď som ťa zbadala, skoro sa mi zastavilo srdce.
Bála som sa,
že sa otočíš a odídeš.
Myslela som si, že na teba zabudnem
a myslela som si, že sa mi to aj podarilo.
Ale...
Ale keď som ťa uvidela v tom hľadisku...
Zistila som,
že som na teba nedokázala zabudnúť.
Ani sa už o to nepokúšaj.
Urobím to isté.
Napíšem ti list.
Nečakám, že začneš odpisovať na Myeong Hove listy, ale na moje áno.
Dobre.
Už pôjdem...
Woo Jin.
Chop sa pera.
Páčia sa mi tvoje diela.
- RÁDIOSTANICA GYEONGSEONG -
Dobrá práca.
Ďakujem.
Ste úžasná speváčka.
Až mi je ľúto, že vám nemôžem dať viac peňazí.
Máme veľmi nízky rozpočet, keďže je tento program iba v skúšobnej lehote.
To je v poriadku.
Som rada za každú príležitosť, kde si môžem zaspievať.
Ďakujem.
No...
Keď už o tom hovoríme...
Pieseň, ktorú ste dnes spievali bola prekrásna.
Ste známa tým, že spievate klasickú hudbu,
no klasická hudba je ťažká na pochopenie a ľudia jej nevedia prísť na chuť.
Popravde, medzi tých ľudí patrím aj ja.
Čo...
Čo keby ste odteraz spievali piesne, ktoré ľudia dobre poznajú?
Dobre.
Rozumiem, čo tým chcete povedať.
Vedel som, že ste chápavá žena!
Budem sa teda tešiť na vaše ďalšie vystúpenie!
Dobre.
Bola si spievať pre tú rádiostanicu?
Áno.
Zaplatili ti?
Už nám došla všetka ryža.
Áno, zaplatili mi.
- Nech sa páči. - Ďakujem.
Okrem toho, prečo ti stále platia tak málo,
keď chodíš na také prestížne udalosti?
No...
Je to asi preto, lebo ľudia ešte nie sú oboznámení s operným spevom.
Bože, ale aj tak...
Študovala si v Japonsku!
Aj poštár má vyšší plat, než ty!
Musíš byť unavená. Oddýchni si.
Dobre.
Drahý Woo Jin...
Ako sa máš?
Ja...
Mám sa dobre.
Našťastie ma nič netrápi.
Všetko ide podľa plánu.
Chodím všade, kde mi dovolia spievať.
Som neskutočne šťastná,
že môžem vo svojej rodnej zemi, spievať svojim rodným jazykom.
Ale skutočné šťastie cítim vtedy,
keď som s tebou.
Je to kvôli tvojim vrúcnym očiam,
ktoré sa tak na mňa uprene pozerajú?
Alebo...
Alebo je to kvôli tomu,
že sú tvoje ruky v mojich dlaniach také teplé?
Je mi jedno, čo to je...
Viem iba to, že sa cítim po tvojom boku šťastne.
Veľmi rád počujem,
že sa máš dobre.
Ja...
Ja sa mám taktiež dobre.
Ešte stále si neviem zvyknúť na fakt, že mám na starosti celú spoločnosť
Keď mám čas tak píšem recenzie pre rôzne noviny,
alebo sa venujem básniam a hrám,
pri ktorých sa snažím nájsť pokoj v duši.
Pri písaní básnií vždy zistím,
ako veľmi mi vlastne chýbaš.
Pravdaže, môžem za tebou zájsť,
no na čo je to dobré?
V momente, keď sa odlúčime zistím,
že mi opäť neskutočne chýbaš.
Čo mám robiť s citmi, ktoré voči tebe cítim?
Shim Deok.
Chce s tebou hovoriť otec.
Naozaj?
Táto rodina je bohatšia, než rodiny,
ktoré o teba doteraz mali záujem.
Nie, nechcem sa ešte vydávať.
Stretávaš sa s niekym?
Nie.
Tak prečo odmietaš každého vhodného muža, ktorý si ťa chce vziať za ženu?
Ticho.
Shim Deok.
Ďakujem, že si sa namiesto mňa stala živiteľkou rodiny.
Dokonca si poslala svojich mladších súrodencov do školy.
Otec, to nehovor.
Hanbím sa za to, čo teraz poviem, ale...
Ale prosím ťa, nemohla by si to pre nás urobiť?
Povedz jej to...
Ak sa vydáš za ich syna,
ich rodina umožní tvojim súrodencom vycestovať do Ameriky.
Taktiež nás budú finančne podporovať.
S tvojim platom by si to nikdy nedokázala,
no táto rodina je ochotná sa o nás dobre postarať.
Musíš pomôcť svojim súrodencom, aby mali možnosť žiť v lepšom svete.
Dobre?
Pane, keď skončíte, pozrite sa na toto.
- Je toho viac? - Áno.
Pán Kim vlastní veľa pozemkov.
Závidím vám, pane.
Od pozemkov, až po drahocennosti...
Budete mať toho veľa.
Áno, toto je Kim Woo Jin.
Kde si?
Hneď som tam. Počkaj na mňa.
MOKPO
Stalo sa niečo? Čo tu robíš?
Napísal si mi, že ti veľmi chýbam.
Tak som prišla.
Mala si mi napísať, a ja by som za tebou prišiel.
Povedal si mi, že sa tvojmu otcovi nepáči, keď chodíš do Gyeongseongu.
Vždy ti hovorí, že by sa riaditeľ spoločnosti
nemal flákať v meste, ako je Gyeongseong.
Preto som tentokrát prišla za tebou.
Nechcem, aby na teba opäť kričal.
Musíš byť dobrý syn.
Drž ma.
Ako to myslíš?
Pros ma, aby som neodchádzala.
"Neopúšťaj ma".
Drž ma a pros ma, aby som nikam nešla.
Niečo sa stalo, však?
Nedokážeš to.
Pravdaže...
Si až príliš dobrý človek.
Si poslušný syn.
Shim Deok.
Nejaký zbohatlík si ma chce vziať za ženu.
Hovorí sa, že pochádza z veľmi bohatej rodiny.
Jeho rodina plánuje zaplatiť mojim súrodencom
štúdium v Amerike.
Taktiež chcú finančne podporiť mojich rodičov.
Až tak veľmi ma chcú za nevestu...
Keby som ti povedala, že potrebujem peniaze
som si istá,
že by si mi tie peniaze dal.
Lenže, keby si mi ich dal
cítila by som sa príšerne a bola by som zhnusená sama zo seba.
Povedz mi to...
"Zabudni na svojich rodičov a súrodencov".
"Utečme niekam ďaleko..."
No tak, povedz to.
Povedz to!
Objím ma a povedz...
"Neodchádzaj".
"Nedokážem bez teba žiť, tak zabudni na všetky starosti."
"Neopúšťaj ma".
Prosím ťa, povedz to.
Prosím...
Otec by s vami chcel hovoriť.
O chvíľu za ním pôjdem.
Chcem byť na nejaký čas sám.
Budete opäť celú noc písať?
Otec vás už očakáva.
Dnes som obdržal telefonát z práce.
Povedali mi, že potrebovali urgentne tvoj podpis na jednom dokumente,
no ty si náhle odišiel a nevrátil si sa!
Spýtali sa ma, či si doma.
Prepáč.
Aj sa mi zdalo zvláštne,
že posledné mesiace chodíš na výlety do Gyeongseongu.
Opäť sa stretávaš s tými bláznami,
ktorí zahadzujú svoju mladosť pre divadlo?
Ak je to tak, už sa ku Gyeongseongu nepriblížiš ani na desať krokov!
Už...
Už do Gyeongseongu nepôjdem.
Čože?
Dobrú noc, otec.
OD YOON SHIM DEOK PRE KIM SOO SAN-A
Moje planúce srdce...
Moje utrápené srdce...
Moje oči sú zaliate slzami
a dusím sa smútkom.
Prečo...
Prečo pri čítaní tvojho listu plačem?
Čo mám robiť?
Som sám...
Úplne sám...
Prajem ti v živote všetko dobré
a počkám si na teba, hore na oblohe.
Pane.
Obdržali sme poštu pre muža menom, Kim Soo San.
- Kim Soo San? - Áno, pane.
PRE KIM SOO SAN-A
Pane, je vám dobre?
Vyzeráte byť chorý.
Nie, som v poriadku.
Môžete si zobrať tieto papiere.
Ďakujem, pane.
Čoskoro sa uvidíme.
Pravdaže.
Čo tu tak stojíš? Mala by si ho ísť odprevadiť.
- Pravdaže, poďme. - Dobre...
Dovidenia.
Prepáčte.
Ešte na toto nie som pripravená.
Ešte stále nie ste pripravená?
Prepáčte.
No, ranili ste moje city, ale čo s tým môžeme narobiť?
Keďže sa mi páčite, mal by som byť trpezlivejší.
Dávajte si na ceste domov pozor.
Dovidenia.
Jeom Hyo mi povedala,
že sa sem zatváraš
hneď čo prídeš z práce.
Povedala mi, že už mesiac sem chodíš
a iba piješ a píšeš tie svoje básne, či hry.
Jasne som ti povedal, že už ťa nikdy nechcem vidieť s perom v ruke.
Ale...
Ale ty si poza môj chrbát poslal svoje diela do rôznych novín!
A nestalo sa to prvýkrát...
Myslíš si, že som hlúpy
a neviem o tom, že píšeš pod menom Soo San?
Prečo...
Prečo ťa tak zaujíma umelecké hnutie v Joseone?
Snažíš sa mi vzdorovať preto,
lebo som ti zakázal chodiť do Gyeongseongu?
Otec...
Urobil som všetko, čo si po mne chcel.
Čože?
Oženil som sa
a vyštudoval som agrikultúru,
pretože si povedal, že to využijem pri rodinnom biznise.
A teraz som dokonca zdedil náš rodinný podnik.
Povedz mi, otec! Skutočne som išiel niekedy proti tvojmu slovu?
Woo Jin, ako sa opovažuješ...
Ako sa opovažuješ povedať niečo také svojmu otcovi!
Áno!
Si môj otec,
a to znamená, že budem tvojim synom až do svojej smrti.
Lenže aj ja som iba človek.
Otec, som človek.
Som ľudská bytosť, ktorá myslí a má slobodnú vôľu!
Kričíš na mňa?
Áno!
Áno...
Zvýšil som na teba hlas!
Na kolenách ťa prosím, aby si ma nechal dýchať!
Čo si to povedal?
Ostatní umierajú pre slobodu tohto národa,
no ja sa chovám ako zbabelec, lebo si to tak želáš.
Hanbím sa za seba
a chcel som sa o svoje pocity podeliť s ľuďmi.
Chcel som niečo zmeniť
aspoň mojim "hlúpym" písaním.
Ale...
Vieš, písanie na tento lacný papier,
mi dodáva silu a dych.
Lenže teraz tu predo mnou stojíš a chceš, aby som s tým prestal.
Otec...
Chceš, aby som žil,
alebo zomrel?
Si opitý.
Chceš, aby som žil,
alebo zomrel?
Otec, s búrkou v mojom srdci
sa po prvýkrát staviam proti tvojej vôli.
Výrok z Kim Woo Jin-ovej zbierky, "Odchod z domova" Napísané 21. júna, 1926.
- Óda na smrť -
Titulky preložilo Škaredé Káčatko